V roce zrození Krista
byla Judea pod nadvládou Říma
V 7. roce vlády císaře Augusta
se měli Judejci
vrátit do svých rodišť
k daňovému sčítání.
Mnozí mířili do Jeruzaléma,
těžce zkoušeného srdce země.
Vévodila mu římská pevnost
a Velký chrám,
symbol víry.
Lidé se podřídili císaři,
ale boha předků nezradili.
a věřili,
že se mezi nimi objeví Spasitel,
který jim přinese vykoupení a svobodu.
Hlas se v Hebronu.
-Jméno? -Samuel.
-Rodiště? -Joppe.
-Z rodu? -Michaelova.
-Jméno? -Josef.
-Město? -Nazaret.
-Z rodu? -Davidova.
A ta žena?
Moje manželka.
Přihlas se v Betlémě.
Příběh Krista GENERAL LEW WALLACE
LÉTA PÁNĚ XXVl
Co je to za vesnici?
Nazaret.
Zítra večer bychom měli být v Jeruzalémě.
Nedíváš se na vojáky, Josefe?
Římany jsme tu už viděli.
A ještě uvidíme.
Můj stůl ještě není hotový.
Kde je tvůj syn.
Prochází se po kopcích.
Zanedbává práci.
Ne.
Jednou jsem mu to vyčetl a řekl.
"Musím vykonávat dílo svého Otce. "
Tak proč tu není a nepracuje.
On pracuje.
Legie!
Vítej Messalo. Ujmi se velení.
Ujmi se velení.
Děkuji.
Děkuji, že mě vystřídáš.
Druse,
jako chlapec jsem snil, že budu velet této posádce.
Uběhl nějaký čas
a velím jí.
Pozor!
Vpravo hled'!
Přímo hled'!
To vedro! Zapomněl jsem.
Kdyby jen vedro. . .
Do čtrnácti byl Jeruzalém můj domov.
Otec byl. . . Já vím.
Vzpomínáme na něho. Byl to skvělý prokurátor.
Pokud to v této prokleté zemi vůbec jde.
Kdo chce povýšit, nebojí se obtíží.
Požádal jsem, aby mě sem poslali.
Lidi se tu změnili.
Jak.
Neplatí daně, bouří se proti Římu.
To není nic nového.
A jejich víra!
Ničí sochy našich bohů i císaře.
Potrestejte je!
Trestáme,
pokud najdeme viníky.
Najděte vůdce.
Nikdo je neprozradí.
Divné věci se tu dějí.
Všichni čekají Mesiáše. . .
Mluví o něm odjakživa.
Má jim přinést ráj, nepřátelský Římu.
V poušti jistý Jan
namáčí lidi ve vodě.
A tesařův syn dělá zázraky.
Vždycky se najde výtržník.
Tenhle je jiný. Učí, že
Bůh je v každém člověku.
Něco na tom je.
Jsi už moc dlouho z Říma.
Vrať se,
jed' na Capri,
a zapomeň na Boha v každém člověku.
Božský je jen jeden muž. Já vím.
Císař chce,
aby Judea byla poslušnější.
Já a nový prokurátor máme obnovit pořádek.
Jak? Člověka můžeš zavřít,
ale jak potlačíš ideu?
Ještě k tomu novou ideu!
Nějaký Žid chce mluvit s tribunem Messalou.
Má jméno?
-Kníže Ben-Hur. -Tak se k němu podle toho chovej!
Řekni mu, že hned přijdu.
Ano, tribune.
Centurione!
Byla to jeho země dřív než naše.
Na to nezapomínej.
Ano, tribune.
To bylo moudré! Ben-Hur je nejbohatší ve městě.
A z vážené rodiny.
Jako malí jsme byli přátelé.
Skoro bratři.
Ptáš se, jak potlačit ideu.
Řeknu ti to.
Jinou ideou.
Říkal jsem, že se vrátím.
Nečekal jsem to.
Jsem rád.
Kam jsi to dotáhl! A ty!
Vrátil ses jako tribun.
Už jsem si na tebe připil.
Připijeme si spolu.
Co tvá sestra a matka?
Mluví jen o tobě.
Je Tirza vdaná?
Ne,
ta miluje jen tebe.
Už se na ně těším.
Pořád lovíš šakaly a lvy.
Nebo už jsi na to povznesen.
Pryč s Erotem, ať žije Mars!
Tam, kde se kříží trámy.
Dobře!
Po tolika letech!
A pořád si rozumíme.
Ve všem.
To doufám.
Já vím.
Jsi Říman a já Žid,
jemuž jsi zachránil život.
To byl můj nejlepší čin.
Judo,
budu to tady mít těžké.
Potřebuju pomoc.
Tvoji pomoc a radu.
-Chceš moji radu? -Ano.
Stáhněte své legie.
Dejte nám svobodu.
Císař si potrpí na svou říši.
Zvlášť na Judeu.
Judea si nepotrpí na něho.
Neopětovaná láska!
Můj příbytek.
Trochu nevlídný.
Ne.
Strohý, asketický,
římský.
Mocnější bude nový prokurátor Valerius Gratus.
Přijede s dalšími dvěma legiemi.
Ty zvěsti tedy byly pravdivé.
Císař neschvaluje vaše činy.
-Ve vzduchu je povstání. -Bude potlačeno.
Tvá rodina se ale nemusí bát.
Jsi můj přítel.
-Jsem Žid. -Spíš Říman.
Co tě spojuje se štváči?
Jsem jeden z nich.
Žiješ v římském světě a musíš se s ním ztotožnit.
Změnil ses.
Vyspěl jsem.
Viděl jsem svět a Řím.
Bývalá ves vládne světu.
Vaše legie. . .
Není to jen zásluhou legií.
I jiné země mají armády. Bojoval jsem proti nim.
Osud nás předurčil a my civilizujeme svět.
Naše silnice spojují různé kouty světa.
Naše právo a stavitelství nemají obdoby.
Já věřím ve svůj lid.
Ovšem. Můžeš mu pomoct.
Jak?
Jsi aristokrat
z váženého rodu.
Bohatý, bez poskvrny.
Musíš odsoudit revoltu.
Přesvědč je, že odpor vůči Římu je hloupý
a marný.
Může skončit jen vaším vyhlazením.
Vždy jsem byl a budu proti násilí.
Souhlasíš tedy.
Kdy mohu přijít na návštěvu.
-Mysleli jsme zítra. -Dobře.
A ted' náš přípitek.
Mimochodem, to víno je příšerné.
Speciálně kvašené pro římská vojska.
Jste krutí ke svým pokořitelům.
Náš svět je šílený.
Ale je v něm jedna jistota.
Věrnost starých přátel.
Musíme věřit jeden ve druhého.
Napiješ se na to?
Ze srdce rád.
Dům mých vzpomínek.
Tady jsme si hráli na stráže,
ze střechy jsme házeli po lidech kameny.
-Byli jsme uličníci. -Ne!
Hned bych to vrátila.
Nic se tu nezměnilo.
Jen fontána.
Pramen vysychal každé léto.
Nová fontána a nová Tirza! Vyrostla jsi.
Nezměnil se, vid'?
Změnil. Byl chlapec a ted' je z něj muž
s velkou odpovědností.
Pojd'te!
Císař staví a staví, mění cihly v mramor.
Málem jsem zapomněl! Tohle jsem ti přivezl.
Nevídaná věc!
-Z Říma? -Z Libye.
Bojoval jsem tam loni.
Po dvou dnech jsme dobyli hlavní město.
Barbarsky nádherné.
Než jsme ho srovnali se zemí.
Zbyl z něho jen popel.
Nudím vás vojenskými historkami.
Pojd', chci ti něco ukázat.
Děkuji ti.
Vybral jsem brož pro ženu.
Jak se ti líbí.
Nádherný!
Arabský hřebec.
Své plemeno nezapře. Závodil jsem na něm.
Rád bych ho vyzkoušel.
Kdykoli. Je tvůj.
Ty mi ho dáváš?
Judo!
Jsi hodný a všechno bude jako dřív. Vím to.
Judo, myslels na to,
co jsem ti říkal.
Ano. Mluvím s lidmi a
varuji je před násilím.
Většina souhlasí.
Všichni ne?
Všichni ne.
Kdo nesouhlasí?
Záštiplní a netrpěliví.
Kteří?
Judo! Kteří?
Mám být tvůj informátor?
Chci jen jména zločinců.
Jsou to vlastenci!
-Vlastenci? -Jako ty.
Něco ti řeknu.
Císař nás sleduje. Zaměřil se na východ.
Je to naše šance.
Když tu zavedu pořádek,
odměna nás nemine.
Čeká nás Řím.
Staneme po boku císaře.
Ted' je ten pravý čas.
Stačí mi sloužit císaři.
Tobě stačí, když mi pomůžeš.
-Cožpak je císař bůh? -Jediný bůh.
On má skutečnou moc na Zemi.
Tamten ne.
Pomoz mi!
Udělám cokoli,
ale svůj lid nezradím.
Při všech bozích, co pro tebe znamená pár Židů.
Když je nepřesvědčím, nemusím je vydat katům.
A navíc, pochop. . .
Věřím ve svůj lid.
Jste poražený národ!
Můžete dobýt zemi, pobít lidi,
ale národ nezanikne.
Žijete mrtvými nadějemi.
Šalomoun, Jozue ani David vás nespasí.
Dnes je třeba hledět k západu.
Nebud' blázen.
Lepší než zrádce.
Zabíjíš jménem Říma a Řím je zlo.
-Varuji tě. -Já tebe.
Řím haní Boha.
Dusí můj lid, celý svět,
ale ne navždy.
Pád Říma bude svátkem svobody lidstva.
Bud' mi pomůžeš, nebo se z nás stanou nepřátelé.
Můžeš stát bud' při mně, nebo proti mně.
Když je to tak,
budu proti tobě.
Už jdou.
Kde je Messala.
-Kde je Messala? -Odešel.
Odešel?
-Proč? -Nemohl se zdržet.
-Co se stalo. -Jako tribun má své povinnosti.
Pojd'te jíst.
Požehnán bud', ó Pane,
jenž nám dáváš chléb pozemský.
Už ho nikdy neuvidíme.
Chtěl, abych zradil náš lid.
Judo. . . Karavana z Antiochie! Já vím, Amro.
Simonide!
-Vítej doma! -Pane!
Simonides přivezl jantar pro mě,
hedvábí pro Tirzu.
Víno pro tebe.
Nejlepší dar jsi ty.
Je to pro mě čest. Přináším dobré zprávy z Antiochie.
-Karavany z Petry? -Všechny přijely.
Tady jsou účty.
A Numidie?
Karavanní stezka je naše, podle smlouvy s králem.
Jednou za rok mi skládáš účty,
a vždy jsem bohatší.
Největší bohatství je můj správce.
Můj život patří Hurovu domu.
Přednější je mi jen má dcera.
Už z ní bude žena.
Je dcerou tvého otroka.
Jsi přítel, a ne otrok.
Povolíš Ester sňatek.
Ano. Přeji ti hodně vnuků.
Pokud je to vůle Boží. . .
Ester by chtěla mluvit se svým pánem.
Chceš se vdávat, Ester.
Je to přání mého otce.
Tvůj muž bude šťastný.
Jak se jmenuje.
David, syn Matyášův.
Ze kterého domu.
Ze svého vlastního. Je svobodný.
Pověz mi o něm víc.
Viděla jsem ho jednou.
Je to vážený obchodník.
Zaplatí Ester svobodu.
Svobodu jí dám jako svatební dar.
Jsi velkorysý, pane.
Miluješ toho muže?
Naučím se ho milovat.
Dávám ti svolení k sňatku.
Připiji ti na štěstí.
A na bezpečný návrat do Antiochie.
Vyrušil jsem tě?
Ne.
Na co jsi myslela.
Loučila jsem se
s tímto městem
a domem.
Nebylas tu často, co si z něho můžeš pamatovat.
Otec mě sem brával,
když jsem byla malá.
V tomto domě jsem byla vždycky šťastná.
Jen jednou ne,
když ty a ten římský chlapec. . .
-Messala -Ano.
Byli jste na lovu.
A přinesli tě zraněného.
Dotkla jsem se tvé tváře, jak jsi tam ležel,
a modlila se k Bohu: "Nedovol, aby zemřel. "
Ještě dnes slyším ten hlas. Stále je tak něžný.
Ano, pane.
Dal jsem ti svobodu.
Je to zvláštní, necítila jsem se tu jako otrokyně.
A ted'
se necítím svobodná.
Když se králi Šalomounovi
zalíbila otrokyně,
měl právo vybrat si ji
a vzít k sobě.
Moudré časy Šalomounovy!
Jiné než nyní.
To bylo dávno.
Kdybys nebyla nevěsta,
políbím tě na rozloučenou.
Kdybych nebyla nevěsta,
nemuseli bychom se loučit.
Tvůj prsten otrokyně.
Výhodná výměna.
Ty máš svobodu, já prsten.
Budeš ho nosit,
dokud nepotkáš tu, kterou si vezmeš?
Do té doby.
Bozi tě milují, Grate.
Přijmi prokurátorský věnec.
Děkuji, tribune.
Kde je delegace z města?
Žádná nepřijde.
Jeruzalém tě nepřivítá srdečně,
ale v klidu.
Pokračujme.
Tamhle je Messala.
Viděl tě.
Nový prokurátor.
Zpátky!
Tam nahoře!
Otevřete!
Co se stalo?
Otevřete, ve jménu zákona.
Uvolněná taška zranila prokurátora.
-Nemohu za to! -Neuvěří jí!
Nic neříkej!
Otevřte!
Promluvím s nimi.
Vysvětlím vám to.
Zatkněte ty ženy!
Judo! Byla to nehoda!
Stál jsem na střeše. . .
To je on!
Byla to nehoda!
Zavadil jsem rukou a taška se uvolnila.
Zatkněte ho!
Je to moje vina! Pusťte je!
Messalo!
Řekni jim, že je to omyl.
Taška se uvolnila sama.
Byla to nehoda.
Pusťte je! Nemají s tím nic společného!
Služebnictvo propusťte.
Pusťte je a vraťte se.
Jdeme!
Kam?
Do Tyru.
Do Tyru?
Neměl jsem soud!
Zemřu na galejích bez soudu.
Mé obvinění je vymyšlené!
Kde je matka a sestra?
Spoutejte mu ruce!
-Jsou v bezpečí? -Nesmím ti nic říct.
Pohyb!
Žalářníku!
Stráže!
Nahoru!
Žalářníku!
Vpravo!
-Počkejte! -Pošli je pryč!
Jděte!
Zavři dveře!
Kde je má matka a sestra.
Kde jsou.
Tady, v těchto zdech.
Prokurátor se zotavuje. Nezemřou.
Budou ovšem odsouzeny.
Je to možné?
Jak jsi to mohl udělat?
Lidem, které jsi miloval.
Pustíš je! Musíš! Rád je pustíš!
Nechtěl jsem prokurátora zabít!
Já vím, že ne.
Víš?
Jsi lotr!
Nejsem lotr.
Žádal jsem tě o pomoc
a dostalo se mi jí.
Tvůj příklad odradí zrádce.
Když odsoudím přítele, získám respekt.
Ale moji rodinu nech!
Propusť je,
prosím!
Prosíš!
A já jsem tě neprosil?
Sám sis vybral. Už ti nemám co říct.
Zabij mě a tvá matka
a sestra zemřou na kříži.
Jen mě zabij!
Bůh mi dopřeje pomstu!
Snad budeš naživu, až se vrátím.
Vrátíš.
Odved'te ho.
Stráže, pozor!
Tribun vás přijme.
Jsem správce Hurova domu.
Já vím.
To je má dcera Ester.
Juda to nemohl udělat. Vždyť jsi ho znal.
Lépe než ty.
Pak víš, že byl obviněn bezdůvodně.
Vězni byli odsouzeni.
Odsouzeni? Ale bezdůvodně.
Juda neměl v úmyslu prokurátorovi ublížit.
Víš, že by to neudělal!
Musíš to cítit.
Druse!
Ten muž tu zůstane, než bude čas ho vyslechnout.
Stůjte!
Vodu pro vojáky!
Vojáci první!
Vodu! Těm vodu nedávejte!
Ať jdou od té studně! Hej, ty!
Vodu pro koně!
-Vodu! -Vojáci první!
Dej to sem.
Počkej!
Tomu vodu nedávej!
Bože,
pomoz mi!
Řekl jsem, že tenhle vodu nedostane!
Tak vstávat!
Pomozte jim na nohy!
Vstávat!
Popožeňte je!
Ty tam! Zpátky na místo!
Jdeme, ty pse!
Blíží se konzulova lod'.
Připravit ke zdvihnutí vesel!
Zdvihnout vesla!
Spustit vesla!
Nový velitel, Quintus Arrius.
-Kolik je veslařů? -200.
-A střídání? -Po 30, každou hodinu.
Je nemocný. Vystřídejte ho.
-Vystřídat! -Ano, pane.
-Tenhle dělá potíže? -Nechce se podřídit.
To přestane.
Jak dlouho už sloužíš.
Jedenačtyřicítko!
30 dní na této lodi.
Máš to přesně spočítané. A předtím.
Tři roky na jiných lodích.
Tři roky!
Máš odvahu bránit se,
ale rozum ji drží na uzdě.
Tvé oči jsou plné nenávisti.
To je dobře. Nenávist člověka udržuje při životě.
Dává mu sílu.
Dobře poslouchejte.
Jste odsouzenci. Necháme vás žít, abyste sloužili této lodi.
Dobře veslujte,
a budete žít.
Lod' je připravena. Opřete se do vesel!
Opřít do vesel!
Makedonská flotila přepadá
římské obchodní lodi.
Císař nás poctil úkolem
najít a zničit ji.
Bitevní rychlost!
Útočná rychlost!
Rychlost klounování!
Přestávka!
Co tu děláš?
Měl jsem se vám hlásit.
Zapomněl jsem.
Mohls mě ve spánku zabít.
Proč jsi to neudělal.
Nechci zemřít.
Co tě může zachránit.
Bůh našich otců.
Bůh tě opustil.
Nemá větší moc než moji bozi.
Mí bozi nepomůžou mně, tvůj tobě.
Já bych mohl.
Zajímá tě to, jedenačtyřicítko?
Vidím, že ano.
Miluji hry
a rád cvičím jiné.
Mám skvělé gladiátory a vozataje.
Chceš ke mně?
Zemřít jako otrok?
Lepší než žít v okovech!
Nebudu tu věčně.
Ne?
Co bys dělal, kdybys uprchl.
Se mnou byly odsouzeny má matka a sestra.
Nevinně. . .
Neříkej "nevinně" !
-Mám to zopakovat? -Ne.
Zvaž moji nabídku.
Když vyhrajeme, neutečeš. Když prohrajem, utopíš se.
Bůh mě nenechal žít tři roky,
abych utonul.
Lpíš na víře,
že lidská existence má smysl.
Jiný člověk by ji dávno ztratil.
Jako vy.
Co vám ji vzalo?
Vrať se k veslu, jedenačtyřicítko.
Konzule, nepřítel v dohledu!
Dej signál flotile. Připravit k bitvě!
Zaujměte bojové pozice!
Munici! Připravit k odpálení!
Pospěšte si s tou smolou!
Doneste ještě munici!
Zdvihnout vesla!
Spustit vesla!
Připoutat veslaře!
Stráži!
Odpoutej číslo 41 !
Nechci umřít!
Proč to udělal?
Nevím.
Už jednou mi kdosi pomohl,
tenkrát jsem nevěděl proč.
Veslujte!
Nabrat rychlost!
Jedničko, oheň!
Pal!
Zavelte vtáhnout vesla!
Zdvihnout vesla!
Vtáhnout dovnitř!
Kormidelníku, vpravo!
Vesla vytáhnout!
Pal!
Kormidelníku, vpřed!
Rychlost klounování!
Konzule, oheň proti nám!
Útočí na nás klounem!
Proč jsi mě zachránil?
Proč jste mě nechal zbavit okovů?
Jak se jmenuješ, jedenačtyřicítko.
Juda Ben-Hur.
Judo Ben-Hure,
nech mě zemřít.
"Necháme vás žít, abyste sloužili lodi.
Dobře veslujte a budete žít. "
Je to ráhnová plachta.
Nepoznám to.
Ať je to radši nepřítel.
Já zemřu,
ty získáš svobodu.
Je to římská lod'.
Už jsme nedoufali, že žijete, konzule.
Vodu!
Flotila byla zničena?
Pět galér.
-A bitva? -Vyhráli jsme.
Je to vaše vítězství.
-Vítězství? -Naprosté.
Tvůj Bůh tě má tak rád,
že zachránil římskou flotilu.
Sláva Arriovi!
Vpravo hled'!
Zbavils moře nebezpečí.
Zasloužíš si žezlo vítězství.
Kdo je ten muž, co jel vedle tebe.
Zachránil mě, abych ti mohl sloužit.
To je vše, co o něm víš?
Byl obviněn z útoku na prokurátora.
Je nevinen.
Chtěl zabít prokurátora
a pak zachránil konzula.
Přijd' zítra, promluvíme si o něm.
Ten muž má ve své zemi vliv.
Útok na prokurátora je útokem na Řím.
Neútočil úmyslně.
Dovol mi pokračovat.
Dovol mi být velkorysý.
Nepůjde zpátky na galeje.
Dám ti ho jako otroka, dělej si s ním, co chceš.
To je vůle senátu
a římského lidu.
Vrátil jsem se do Říma
se svým zachráncem.
Je to nejlepší vozataj v Římě.
Pětkrát vyhrál.
Nahradil mi syna, kterého jsem ztratil.
Byl jsem na syna pyšný.
Myslel jsem, že něco takového již nezažiju.
Ted' prožívám něco podobného.
Chci, abyste sdíleli naši radost.
Podmínky adopce byly splněny.
Mladý Arrius nese mé jméno
a je mým dědicem.
Tento prsten předků
by byl dostal můj syn.
Nyní je tvůj.
Je to zvláštní osud, který mi dal nový život,
nový domov
a nového otce.
Zavedl mě sem
a možná mě zas odvede pryč.
Ale vždy
budu nosit tento prsten jako Arriův syn,
s vděčností, láskou
a úctou.
Představím ti svého přítele Pontského Piláta.
Než ses tu objevil, vyhrávali mí koně.
Máš rychlé koně.
Tebe neporazí.
Jsi z Judeje?
Prý je tam drsné klima.
Pro můj lid ne.
Mám tam být prokurátorem.
V Judeji.
Chtěl jsem do Alexandrie,
ale čekají mě
štíři a proroci. . .
Dnes nech Judeu být.
Kozy a Jehova.
Odcházíš.
Musím.
Od této cesty tě nemohu odradit.
Viděl jsem ti to na očích. Já poznám bolest.
Ale počkej.
Gratus končí.
Prokurátorem bude Pilát.
Kdy?
Brzy.
Osud nám přeje.
Nebude mi přát, pokud se vrátím domů pozdě.
Tato myšlenka mě mučí celou dobu, co tu jsem.
Uvidí tě ještě Řím.
Za toto období svého života vděčím tobě.
Nikdy na to nezapomenu.
Bohy, ať jsou, kdo jsou, nezajímají naděje starce.
Dělají si, co chtějí.
Promiň,
jsi tu cizí.
Nejsi náhodou z Nazaretu.
Proč se ptáš?
Myslel jsem,
že bys mohl být ten,
kterého jsem přišel hledat.
Měl by být v tvém věku.
Kdo?
Až ho najdu,
poznám ho.
Jsem Baltazar z Alexandrie,
host šejka llderima.
Pytel masa bez mozku!
Bičem ne!
To je můj hostitel.
Jemně!
Ty bezhlavá ropucho! Nic o koních nevíš!
Ještě jednou je šlehneš a zaškrtím tě!
Za první zatáčkou je nech rozběhnout!
Ukaž, že máš špetku rozumu!
Nádherní koně!
Jsou připraveni! Nech je běžet!
Pozor, vyběhnou z dráhy!
Ne!
Zastav ho!
Přestaň s tím bičem!
Já ho zabiju!
Dej sem ty otěže, zabedněnče!
Zacházíš s mými koňmi jako se zvířaty!
Krávy a kozy! S těmi si jezdi!
Slez, ty troubo!
Ať jezdí s kozami!
Viděls to?
Ten cizinec to předpověděl.
Máš dobré koně, ale netáhnou za jeden provaz.
Jen ten vnější se ovládá.
-Antares. -Ten pomalý?
Dej ho dovnitř, aby držel ostatní v zatáčkách.
Kde ses to naučil?
V římském cirku.
Tys tam závodil.
Přiměl bys moji čtveřici běžet jako jeden kůň.
Musím do Jeruzaléma.
Zůstaň do rána.
Popijeme.
Pojd' do mého stanu
a povídej o závodech v Římě.
Mít hlas, zpívám koňské žalmy.
Od počátku světa nekleslo
žádné zvíře tolik na ceně.
Antares poběží na vnitřní straně.
A zkrať jho. To jim v zatáčce pomůže.
Jsi Žid a přesto jsi závodil v Římě.
Podivná volba a podivný osud.
Tvůj příchod mi dal naději.
Mohly se dít zázraky.
Ale ty musíš jít!
Ta cesta se nedá odložit.
Možná se vrátíš
se svými manželkami.
Žádné nemám.
Žádné?
To já šest. . . ne sedm.
Osm.
A další má doma.
Mnoho žen je výhoda.
Jednu si najdu. Jen jednu.
Jaké barbarství!
To se nesluší!
-Nechutnalo ti? -Chutnalo!
Děkuji ti.
A dej na mě. Najdi si více žen.
Ted' musím dát dobrou noc svým miláčkům.
Žárlí a nemohou se dočkat,
až je obejmu.
Rozloučím se.
Zůstaň, ať je vidíš.
Pojd'te, děti moje.
Před cizími se stydí.
Pojd'te.
Jen se nebojte, pojd'te.
Děti moje!
Jejich předkové patřili faraonům.
Pojmenoval jsem je po hvězdách.
Antare!
Jsi nejpomalejší a nejvytrvalejší.
Copak.
Ano, já tě mám taky rád.
Rigeli,
dobře jsme se najedli a svět je krásný.
Rigeli.
Já vím, chceš už spát.
Vyčerpaný po celodenní dřině, vid'.
Hned půjdeš spát.
Dobrou noc, můj poklade.
Aldebarane, já na tebe nezapomněl
Jsi nejrychlejší, ale trochu se mírni.
Ani v Římě nemají lepší.
A jejich matka Mira!
Nemohu ji přivézt. Doma by se bez ní neobešly.
Tak dobrá.
Získal sis je. Jindy nedávají najevo své city.
Pojd'te, Antare a Rigeli, už je pozdě.
Ataire, Aldebarane, jděte spát.
Ať jste silní a rychlí.
Jděte, děti moje.
V Jeruzalémě se střetnou s nejlepšími spřeženími,
i s černými d'ábly šampiona východu, tribuna Messaly.
Před ničím se nezastaví.
Messala?
Znals ho?
Znám ho.
Určitě ho nemáš rád.
Můj lid se modlí
za jeho porážku.
Ty bys mohl pokořit
římskou aroganci.
Mí koně potřebují muže,
co je bude řídit s láskou a ne bičem.
To nejde.
Škoda.
Považ!
Ponížit ho přede všemi!
Poražen Židem!
Já vím, je to nemožné. . .
Ale už ta představa tě musí těšit.
Není to tvůj cíl?
Vypořádám se s ním po svém.
To znamená zabít ho.
Vidím ti to na očích,
ale ať ti udělal cokoli, nemáš právo vzít mu život.
l tak bude potrestán.
Na zázraky nevěřím.
Ale všechen život je zázračný.
Proč nepřijmeš Boží soud.
Nevěříš na zázraky,
ale mě oslovil Bůh
a hvězda mě zavedla do Betléma
k děťátku ve stáji.
V tom chlapci žije Bůh.
Dospěl a dá se do práce.
Chci mu pomáhat,
až mezi nás přijde.
Je blízko.
Dnes viděl stejný soumrak jako my.
Možná stojí někde ve dveřích nebo na kopci.
Je pastýř,
kupec nebo rybář.
Žije
a změní náš život.
Je mnoho cest k Bohu, synu.
Doufám, že ta tvá nebude příliš trnitá.
Jsem ospalý.
Všichni nejsou jako on.
Proto musíme ostřit meče.
A dostát svým záměrům.
Proto musím odejít.
Ještě něco.
V aréně neplatí pravidla.
Mnozí zemřou.
Doufám, že tě ještě uvidím.
Jemné hedvábí z Damašku.
Ester!
To jsem já, Juda.
Judo! Ty žiješ!
-Ester! -Žiješ!
Kde se tu bereš? Co se stalo.
Jsem tady.
Jsem u tebe.
Kde je tvůj otec.
V ten den, kdy tě odvedli, jeho zatkli
a mučili.
Když se ujistili, že nic netají, pustili ho.
Od té doby žijeme tady.
Nevrátili jste se do Antiochie.
Ne.
Římané nám všechno sebrali. Nic tam nemáme.
Ester, kde je moje matka a sestra.
-Ester! -Řeknu mu to sama.
Otče,
stalo se něco úžasného.
Juda Ben-Hur žije!
-Juda! -Vrátil se! Je tady!
Judo!
Judo Ben-Hure!
Drahý příteli!
Ukaž se mi.
Ano, je to pravda.
Bůh je milosrdný.
Kde jsou?
Od toho osudného dne
jsme o nich neslyšeli.
Neměls být tak věrný.
Nelituj mě, Judo.
Jsem ted' muž nadvakrát.
Malluch, má druhá polovina.
Propustili nás téhož dne.
Mallucha bez jazyka a mě bez života v nohou.
Já jsem jeho jazyk
a on mé nohy.
Dohromady jsme chlapík!
Milý příteli!
Ona říkala, že se vrátíš.
Nepřestala doufat.
Doufala jsem, ale nevěřila.
Myslíš jen na matku a sestru.
Co když je ale nezachráníš?
Měl bys mít i jiný cíl.
Tvůj majetek je v bezpečí.
Nic ze mě nevytloukli.
Máme na to,
abychom se Římanům pomstili.
Proto jsem se nevrátil.
Jsou mrtvé.
Nikdo nepřežije čtyři roky ve vězeních.
Kdo přežije rok na galejích?
To je pravda.
Judo Ben-Hure!
Vrátil ses jako ztracená víra.
Chci se zase smát.
Budeme slavit v prachu,
mezi pavučinami.
Vezmu ho.
Tady už jsme kdysi stáli.
Je to dávno.
Čtyři roky.
Zdá se mi,
že to bylo včera.
Říkal jsem:
"Kdybys nebyla nevěsta, políbím tě na rozloučenou. "
"Kdybych nebyla nevěsta,
nemuseli bychom se loučit. "
Nejsem nevěsta.
Proč ses nevdala.
Otec mě potřeboval.
A taky. . .
Stále ho mám.
Měl jsem ho nosit, než poznám svoji nevěstu.
Stal se součástí mé ruky.
Kdyby Messala věděl, že jsi tady. . .
Půjdu za ním,
ví o mé matce a sestře.
Kdybys zjistil,
-že nežijí? -Pak běda Messalovi!
Vím, co dokáže nenávist.
Mého otce stravuje.
Rabín káže, že odpuštění a láska zmohou víc.
Já tomu věřím.
Judo,
zůstaň naživu!
Vyhýbej se Messalovi!
To bych nesměl nic cítit.
Tak daleko ještě nejsem!
Ta utržená taška ještě padá.
Tentokrát tě nepošlou na galeje,
ale na smrt.
Od Quinta Arria.
-Konzul je tady? -Jeho syn.
Přived' ho.
-Konzul má syna? -Je to šampion cirku.
Proč mi ale dává dary?
Možná s tebou bude závodit.
Nádhera.
Přitom se neznáme.
Mýlíš se, Messalo.
Judo! Jakým kouzlem máš jméno římského konzula.
Ty jsi ten kouzelník.
Odsoudils mě na galeje.
Lod' se potopila a já zachránil konzulovi život.
Znáš jeho pečeť?
Vrátil jsem se,
jak jsem přísahal.
Dáváš mi vhodný dar, Arrie.
Chceš mi naznačit, abych se jím zabil.
Co se stalo s matkou a sestrou.
Nestarám se o vězně.
Najdi je.
Vrať mi je a zapomenu,
co jsem si sliboval u vesla.
Potřebuji Gratův souhlas.
Opatři si ho.
Vrátím se zítra.
Nezklam mě.
Co se s nimi stalo?
Těžko mohou být naživu.
Jdi do pevnosti a zjisti to.
-A jestli nežijí? -Tak nežijí!
"Miriam, matka, Tirza, dcera. "
Žijí?
Východní část.
Spodní patro.
Druhá cela. Žalářník to bude vědět.
Vodu. . .
Vodu.
Pusťte mě. . .
-Kdy jsi je naposled viděl? -Nikdy.
A jsem tu 3 roky. Ale žijí.
Jídlo mizí.
Jsou malomocné!
Odvedeme je za město a propustíme!
Celu vypálíme.
Je tam někdo?
Někdo tam je!
Kdo jste?
Nepřibližuj se!
Kdo jste?
Ester.
To jsem já, Miriam.
Miriam!
Miriam?
Zůstaň, kde jsi!
Vrátily jste se!
Nechod' sem!
Jsme malomocné.
Ester!
Tirzo!
Ester. . .
Žije Juda?
Ano.
Žije a je tady.
Kde?
Hledá vás.
Řeknu mu to.
-Ne! -A otci.
Ne!
Nikomu nic neříkej!
Odejdeme navždy do údolí malomocných.
Není návratu.
Juda to musí vědět.
Ne!
Prosím!
Neviděla jsem mu do tváře.
Změnil se?
Nezměnil.
Nezměnil se.
Ty ho miluješ, Ester.
Slib mi,
při své lásce k němu,
že mu o nás nikdy nepovíš.
Nemá se to nikdy dovědět?
Ať si nás pamatuje, jak nás znal.
Slib mi to.
Je to má jediná naděje.
Slibuji.
Ted' jsem spokojená.
Počkejte!
Messala to zjistí.
Kéž by žily a on je propustil.
Propustí.
Chce žít.
Nemůže je propustit.
Proč?
Viděla jsem je.
Tys je viděla?
Kde?
Kdy jsi je viděla?
Byly mrtvé.
Kdy?
Tak kdy.
Ve vězení.
Čekala jsem na zprávy o otci.
Proč jsi mi to neřekla.
Nemohla jsem.
Ani tobě, otče.
Bála jsem se, že bys Messalu. . .
Tvé hledání je u konce!
Už je po všem.
Po všem?
-Smiř se s tím! -Smířit se?
Judo! Zapomeň na Messalu a vrať se do Říma.
Pánové,
vojáci!
Obránci velké říše římské,
smím dál.
Ano, šejku.
Je to pro nás nečekaná pocta.
Vznešený tribun je velmi laskavý.
Jistě se ptáte,
proč jsem tady.
Jak víte,
hry se blíží.
Mí bělouši závodí s vašimi vraníky.
Já vsadím na své koně.
Bez omezení?
Zapiš mě!
-A poměr? -Okamžik,
vládci rozsáhlých území.
Smím se posadit.
Tak kolik vsadíš?
Ať nabídne!
Křeslo!
Děkuji.
1 000 denárů.
2 000 na Messalu! 4 000!
Abyste se neukvapili! Času je dost a peněz taky.
Nejdřív kurs.
Musí vycházet z toho, že tribun mnohokrát vyhrál.
Tak co?
Dvě ku jedné.
Římané, vládci Země!
Kde je odvaha, jež udělala z Říma pána světa.
Na tržišti mi nabídnou lepší kurs.
Tři ku jedné.
Dost handrkování!
Za poslední čtyři roky tribun čtyřikrát vyhrál.
Tvé koně známe, ale kdo s nimi pojede.
Já vám to neřekl? Jaká nedbalost!
Kníže Ben-Hur.
Juda.
Kníže Ben-Hur!
Toho poslali na galeje Vrátil se.
Nemožné!
Božský Tiberius je milosrdný.
Nepodpoříte tribuna proti židovskému galejníkovi.
Asi jsem sem neměl chodit.
Tribune,
půjdeš na čtyři ku jedné.
Čtyři ku jedné!
Bravo, Messalo!
Čtyři ku jedné. Rozdíl mezi Římanem a Židem.
Nebo Arabem.
Odvážný výrok.
A nyní k částce. Já vsadím. . .
1 000 hřiven!
-1 000 hřiven? -Ano.
Jestli je to moc. . .
1 000 hřiven!
Plácneme si!
Bud' na ně hodný. Dnes si to zaslouží.
Jste dobří.
Kéž by lidé byli jako vy!
Pamatuj, Ataire,
pojedete devět kol.
Aldebaráne. . .
Rigeli, slyšels?
Máte devět životů.
Ty větroplachu,
vyhraj poslední kolo
a ne první.
Sám nezvítězíš. Čekej na ostatní.
Antare,
bud' jako skála.
Jsi naše kotva.
Netušil jsem, že budou někoho milovat jako mě.
Přijali mě do rodiny.
Odpočiňte si, hvězdy moje,
zítra vyrážíme do města.
Vyhraješ před prokurátorem
a celý Řím se to dozví.
Pontský Pilát je tu?
Brousí si na nás zuby.
Ukaž mu, jací jsme muži.
Já soupeřím jen s Messalou.
Uvolni ten řemen!
Bože, odpusť mi, že chci pomstu, ale nemohu jinak.
Můj život je v Tvých rukou.
Děj se vůle Tvá.
Hvězda Davidova. Ať svítí našemu lidu
a oslepí oči Říma.
Jsou připraveni.
Jen pomalu!
Číslo pět!
Kde je číslo pět.
Dnešní den rozhodne. Ted' je to jen mezi námi.
Ano, dnešní den rozhodne.
Judo! Podívej se, má řecký vůz!
Dávej pozor! Nepouštěj ho vedle sebe!
Ať mi Jupiter dopřeje vítězství!
Držte se v dráze.
Formace je dobrá.
Občané!
Vítám vás na těchto hrách jménem císaře Tiberia.
Zasvětíme je jemu
a slávě Říma,
jehož jste součástí.
Pozdravme ty, kdo budou dnes závodit.
Přijeli z Alexandrie,
Messiny,
Kartága,
Kypru,
Říma,
Korintu,
Atén,
Frýgie
a Judeje.
Nejlepší získá korunu vítězství.
Závod začíná.
Sláva císaři!
Do toho, děti moje!
Ta svině římská!
Bud' pozdraven!
Velké vítězství!
Jsi bohem svého lidu.
Zatím.
Přijmi odměnu.
Prohlašuji tě bohem.
Pošlu pro tebe. Dostal jsem zprávu z Říma.
Dlouhý život, mladý Arrie! A důvod jej žít!
Nemůžeme čekat, tribune.
On přijde!
Nemůžeme už čekat.
Přijde!
Poslal jsem pro něho, a on přijde!
Máš-li žít, musíme to provést okamžitě.
K čertu s nohou!
Ještě ne! Až zase odejde!
Nepřijmu ho bez části těla.
Ne!
Říkal jsem to, Druse!
Už je tady.
Byl to tvůj triumf. Dokonalý.
Vyhraný závod, zničený nepřítel.
Nevidím nepřítele.
A co vidíš?
Potlučené tělo ubohého zvířete.
Zbylo ve mně dost z muže, abys měl koho nenávidět.
Pomohu ti.
Myslíš si, že tvá matka a sestra jsou mrtvé,
že závod skončil.
Neskončil.
Nejsou mrtvé.
Kde jsou?
Hledej je v údolí
malomocných.
Pokud je poznáš.
Nic neskončilo.
Závod. . .
Závod pokračuje.
Je tu cesta dolů?
Jsi blázen? Tomuhle místu se zdaleka vyhni.
Dobrý muži,
hledám dvě ženy, matku s dcerou.
Tady je spousta žen.
Z Hurova rodu.
My tady nemáme jména.
To je pro ně?
Proč jsi mi lhala? Přály si to.
Neber jim jejich víru. Uděláš to pro ně?
Nemám je nikdy vidět?
Už jdou.
Miluj je tak, jak chtějí být milovány.
Nesnaž se je spatřit. Jako bys tu nikdy nebyl.
Má se Juda dobře?
Je šťastný?
Má se dobře.
Můžeš být klidná.
Je mu dobře.
Bůh s tebou!
Jsou pryč.
Můžeme se vrátit.
Vrátit? K čemu.
Mají jedinou útěchu.
Že si je pamatuješ, jaké byly
a že máš svůj život.
Zapomeň, co je tady.
Zapomenout?
Pohřbeny zaživa!
Co můžeš dělat? Napravit, cos provedla.
Jak jsi jen mohla. Musím je vidět.
Ne, Judo, prosím tě!
Přemýšlej! Když tě uvidí, zničí je to.
Judo! Našel jsem ho! Stal se mužem
a ten muž je Syn Boží.
Slib se vyplnil.
Šťastný Baltazare. Život ti dal, cos hledal.
Ano!
Bůh mi to dal!
Pojd' se mnou!
Když mě vedli na galeje,
málem jsem zemřel žízní.
Jeden muž mi dal vodu
a já žil dál.
Měl jsem ji vylít do písku.
Ne.
Žízním stále.
Pojd'. Poslouchej.
Mám nevyřízené účty s Římem.
Tebe uspokojí jen smrt.
Na shledanou, Judo.
Poslals pro mě?
Osladím ti tvé vítězství.
Mám pro tebe zprávu od konzula, tvého otce.
-Vážím si ho. -Můžeš si vážit i sebe.
Stáváš se občanem Říma.
Nic na to neřekneš?
Jdu z údolí,
kde živoří má matka a sestra
z vůle Říma. Malomocné, navždy zavržené.
Slyšel jsem. Všichni toho litují.
Je to moje krev. A Řím nám ji vysál.
Messalu trest neminul.
Za to nemohl Messala.
Nakazil se římskou krutostí.
Řím zničil Messalu i moji rodinu.
Tam, kde je vše veliké, veliká říše, veliká moc,
velké city,
tam se stane i veliká chyba.
Chybami se učíme.
Řím ti chystá skvělou budoucnost.
Ozývají se i jiné hlasy.
Třeba Arriův. Čeká tě.
Nechce,
abys padl za oběť své zášti
a hloupé věrnosti.
Úplná svoboda neexistuje.
Dospělý muž ví v jakém světě žije.
A svět je Řím.
Mladý Arrie, jsem si jist, že si ho zvolíš.
Jsem Juda Ben-Hur.
Mluvil jsem jako přítel,
protože jsi Arriův syn.
Až vyjdu po schodech, budu císařův služebník,
připravený zničit každého, kdo ho ohrožuje.
Mnozí chtějí rozvrátit Řím.
A ty ses stal jejich hrdinou.
Vzhlížejí k tobě, svému bohu.
Když tu zůstaneš, budeš součástí této tragédie.
To už jsem.
Vrať ten prsten Arriovi.
Příliš si ho vážím, než abych ho mohl nosit.
Ani kvůli Arriovi ti nepomohu,
když zůstaneš.
Jsi příliš nebezpečný.
Odejdi z Judeje.
Varoval jsem tě.
Judo! Měla jsem strach, že se nevrátíš,
že se ti něco stalo.
A ted' tě zase vidím!
Tvůj otec na mě čeká.
Kde je?
Co chceš dělat?
Vyspi se.
Na pár hodin dopřej své duši pokoje.
Pokoj?
Láska a pokoj!
I já po nich toužím.
Kde je vidíš.
Ten muž z Nazaretu. . .
Baltazarův svět!
On je víc než Baltazarův svět.
Jeho hlas se nesl s tichou naléhavostí.
Nebyl to obyčejný hlas
a nebyl to obyčejný muž.
"Blaze milosrdným,
neboť oni dojdou milosrdenství.
Blaze těm, kdo působí pokoj.
To jsou děti Boží. "
Děti Boží!
V údolí smrti, kde jsme je zanechali.
Všichni v Judeji budou nečistí,
dokud nesetřeseme špínu
a poddanství tyranie.
Musíme tuto zemi umýt.
-V krvi? -Ano, v krvi.
Vždyť krev plodí krev
a pes se pere se psem,
smrt přináší smrt
a sup porodí supa.
Ten hlas na kopci:
"Milujte své nepřátele,
modlete se za ty, kdo vás pronásledují. "
l naši potomci budou trpět.
Jako my kvůli tobě.
Nemáme už nic společného?
Ani lásku?
Nemohu ani dýchat,
když tě nedržím v náruči.
Přesto vím,
že vším, co udělám,
ti ublížím jako nikdy dřív.
Radši mě nemiluj.
Milovala jsem Judu Ben-Hura. Co se s ním stalo?
Jsi tím, proti komu jsi bojoval.
Zlo oplácíš zlem, nenávist tě proměňuje v kámen.
Stáváš se Messalou.
Ztratila jsem tě.
Dál ne!
Co tu děláš?
Včera večer jsem na vás čekala celou noc.
Co se stalo?
Kde je Tirza?
Nech tu jídlo.
Jdu blíž, neboj se.
Dál nechod'.
Slyšela jsem Nazaretského.
Bůh je v každém jeho slově.
Musíš poznat tu ruku,
co nám tak poklidně kyne.
Míří do Jeruzaléma.
Přived' Tirzu a vydáme se za ním.
Tirza umírá.
Nech tu jídlo a jdi.
To je Juda!
Proč jsi mu to řekla?
Ano, Juda.
Nechod' blíž!
Maminko!
Počkej!
Chci s tebou mluvit.
Ne, prosím tě!
Nechod' blíž!
Ne, chlapče!
Chci vidět Tirzu.
Tirza umírá.
Až uvidí Ježíše, poznají,
že život je věčný.
a není třeba bát se smrti, když věříš.
Vezmu je za ním.
Ne,
Ester! Ne!
Ne, chlapče!
Matko,
kde je Tirza.
Ne, Judo!
Nesmíš k ní chodit!
Prosím tě,
synáčku!
Bojím se.
Není důvod.
Svět je lepší než my víme.
Tirzo! To jsem já, Juda.
Ne, Judo!
Almužnu pro slepce!
-Proč jsou ulice prázdné? -Všichni šli na soud.
Na čí soud?
Nazaretského. Chtějí jeho smrt.
To nemůže být pravda!
Co udělal?
Nevím.
Pro slepce. . .
Malomocné!
Pryč!
Jdi pryč!
Malomocní.
Jak je to možné?
Já toho muže znám!
Pomůže mu někdo.
Mějte s ním soucit!
Mějte slitování!
Takové utrpení
a tak klidný výraz!
Dohlédni na ně, Ester.
Musíme se vrátit.
Doufala jsem, že tu. . .
Nebylo to nadarmo.
Sláva králi Židů!
Tak sem tě přivedlo tvoje hledání.
Dal mi vodu.
A srdce, abych mohl dál žít.
Co udělal, že si zasloužil tohle.
Vzal na sebe naše hříchy.
Říkal, že se pro tento konec narodil,
tam, v té stáji,
kde jsem ho prvně viděl.
Proto přišel na svět.
Pro takovou smrt?
Je to začátek.
Žil jsem příliš dlouho.
Jako by v tom kříži
nesl všechno utrpení světa.
Bylo to děsivé, ale čím to,
že se už nebojím.
Schyluje se k bouři.
Podivná tma!
A přitom je den.
Právě zemřel.
Co to je?
Ta palčivá bolest!
Taky to cítím.
-Já myslela. . . -Miriam! Vidíš svoji ruku.
Než naposledy vydechl,
slyšel jsem, jak řekl. "Otče, odpusť jim,
neboť nevědí, co činí. "
I tehdy?
I tehdy.
A cítil jsem, že mi jeho hlas vytrhl meč z ruky.